În "New York Herald", 26 noiembrie 1911
era un articol despre spânzurarea a trei oameni
care au fost executați pentru uciderea lui Sir Edmund William Godfrey...
soț, tată, farmacist...
un domn ce locuia în Greenberry Hill, Londra.
A fost ucis de trei vagabonzi a căror motivație a fost jaful.
Au fost identificați ca...
Joseph Green,
Stanley Berry
și Daniel Hill.
Green, Berry, Hill.
Și cred că a fost numai o chestie de șansă.
Așa cum s-a scris în "Reno Gazette..." Iunie 1983...
a fost un reportaj despre un incendiu...
despre apa folosită la stingerea focului...
și un scafandru pe nume Delmer Darion.
Angajat al hotelului Nugget și la cazinoul din Reno, Nevada...
pe post de dealer la blackjack.
Binecunoscut ca un fel de sport recreativ, fizic.
Pasiunea adevărată a lui Delmer era pentru lac.
După cum a constatat legistul, Delmer a murit
de un atac de cord, undeva între lac și copac...
Dar cea mai curioasă însemnare,
a fost sinuciderea lui Craig Hansen de a doua zi...
pompier voluntar, tată a patru copii... și cu o înclinare spre băutură.
Domnul Hansen a fost pilotul avionului
care din greșeală l-a scos pe Delmer Darion din apă.
Adăugați la asta și viața lui mizerabilă...
Se întâlnise cu Delmer Darion doar cu două nopți înainte.
- Am nevoie de un doi. - Vă trebuie un 2.
În regulă.
- Iată un opt... - Momentul adevărului...
Greutatea vinovăției...
și o coincidență așa de mare...
Craig Hansen s-a sinucis.
Iar eu încerc să mă gândesc că totul a fost numai o chestie de șansă.
Povestea spune că o masă festivă din 1961 în onoarea Asociației Americane de Știintă...
condusă de Dr. John Harper președintele Asociației...
a început cu o încercare simplă de sinucidere.
Tânărul de 17 ani Sydney Barringer... din orașul Los Angeles...
în ziua de 23 martie, anul 1958.
Legistul a conchis că nereușita sinucidere a devenit o crimă reușită...
Explicația:
Sinuciderea era confirmată de un bilețel
din buzunarul drept al pantalonilor lui Sydney.
În același timp tânărul Sydney stătea pe parapet...
o ceartă avea loc trei etaje mai jos.
Vecinii au auzit, așa cum o fac de obicei,
cearta chiriașilor, lucru care nu era neobișnuit pentru ei...
Ca să se amenințe unul pe celălat cu o pușcă...
sau cu unul din multele pistoale pe care le țineau în casă.
"Am să te împușc!" Iar când pușca s-a descărcat accidental...
Rahatule!
- Sydney tocmai trecea prin fața geamului. - Ce?
Taci dracu' din gură!
În plus, chiriașii erau din întâmplare...
Fay și Arthur Barringer, părinții lui Sydney.
Când a fost pusă în fața acuzației de către polițaii prezenți la fața locului...
Fay Barringer a jurat că habar n-avea că arma era încărcată.
Ea mă amenința întotdeauna cu arma, dar nu o țin încărcată.
Zici că n-ai încărcat arma?
De ce aș fi încărcat-o?
Un tânăr care locuia în clădire, câteodată prieten și musafir al lui Sydney Barringer...
a spus că a văzut, cu șase zile înainte, cum a încărcat pușca.
Ricky, vino încoace un pic!
Se pare că toate certurile și bătăile...
și violența au fost mult prea mult pentru Sydney...
Și cunoscând obiceiul părinților de a se certa, a decis să facă ceva.
A spus că a vrut ca ei să se omoare unul pe altul...
și tot ce vroiau ei era să se omoare între ei...
iar el îi va ajuta s-o facă dacă asta era ceea ce vroiau.
Sydney Barringer a sărit de pe acoperișul etajului 9.
Părinții se certau, trei etaje mai jos.
Descărcarea accidentală a puștii l-a lovit pe Sydney în stomac...
în timp ce trecea prin dreptul ferestrei de la etajul 6.
El a fost ucis instantaneu, dar continua să cadă...
numai pentru a găsi... o plasa de siguranță, instalată
pentru câțiva spălători de geamuri, plasă care i-ar fi întrerupt căderea...
și i-ar fi salvat viața. Dar n-a fost să fie, din cauza găurii din stomac...
Deci Fay Berringer a fost acuzată de uciderea propriului copil...
Iar Sydney Barringer a fost încadrat ca și complice la propria-i moarte.
Și asta este umila opinie a acestui povestitor...
că aceasta nu este numai "ceva ce s-a întâmplat".
Acesta nu poate fi doar "unul din acele lucruri".
Acesta nu poate fi așa ceva.
Și pentru asta aș vrea să spun...
Nu pot.
Asta n-a fost o chestie de șansă.
Aceste lucruri stranii se întâmpla tot timpul.
În acest mare joc pe care-l jucăm, viața... Nu e ceea ce sperai sau meritai...
E ceea ce ai.
Sunt Frank T. J. Mackey.
Autor al sistemului "Seduce și Distruge"...
acum disponibil pentru tine pe casete audio și video,
"Seduce și Distruge" vă va învăța tehnicile...
de a avea orice blondă beton abia așteptând să v-o tragă.
Concluzia? Limbajul.
Cheia magică pentru a deschide mintea analitică a femeii.
Intră direct în speranțele ei, dorințele ei, temerile ei, și în drăguții ei chiloței.
Învață cum s-o faci pe prietena ta...
servitoarea ta pentru sex.
"Seduce și Distruge" produce o stare de transă garantată,
care vă va aduce...
acea obrăznicie pe care o doriți rapid.
Deci?
"Nu simt și eu același lucru despre tine?"
De aproape 30 de ani, America a stat pironită...
și a răspuns la întrebări cu Jimmy Gator...
O legendă americană.
În această săptămână Jimmy își celebrează cele 12.000 de ore de emisie.
Stau prin zonă de atâta vreme?
El e un familist care e căsătorit de peste 40 ani...
cu doi copii și un nepot care e pe drum.
L-am privit în fiecare zi pentru a vedea
căldura umană dintre Jimmy și câțiva copii speciali...
Și sperăm că vor mai fi încă 30 de ani pentru a privi ceea ce se întâmpla.
Eu sunt Jimmy Gator.
Donald W. Winnicott. 1911. America de Nord. America de Sud.
Răspunsul e 4... 22. Gravitație. Răspunsul este "Viața lui Samuel Johnson".
Să mergem. Trebuia s-o fi făcut acum zece minute.
Avem nevoie de mai multă mâncare pentru câini.
Vorbim în mașină.
Uite, am avut o audiție serioasă azi.
- Haide. - Și asta? Am nevoie de asta.
Nu înțeleg de ce ai nevoie de 4 saci de cărți ca să mergi la școală.
N-ai nici un motiv pentru așa multe pachete.
- Să fii gata la 2:00. - Ar trebui la 1:30.
Ți-am spus că am o audiție. Nu pot să ajung până la 2:00.
Ia-ți lucrurile. Tre' să plec. Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Donnie, ai un răspuns?
Am, Jimmy. Prometeu.
Ăsta-i!
Donnie, ce senzație îți provoacă?
Destul de interesant.
Pun pariu că nu mai aduci prea mulți oameni.
Am tot înaintat în vârstă.
Erai așa drăguț la televizor.
Pariez că nu poți răspunde la nici o întrebare acum.
- Suntem pregătiți de plecare, Donnie. - Bine.
- Ne vedem dimineață. - Întârzii la muncă.
Puștiul de la concurs... Donnie Smith!
Cum ți-a mers azi?
Rahat în ploaie, asta e.
Regrete împuțite.
Și facem aceste lucruri, înaintăm prin viața asta.
O să am nevoie de ajutorul tău, Phil. Azi trebuie să mă ajuți la ceva.
O să am grijă. Orice, Earl.
Tu ești doctorul lui, de aceea. Spune-mi ceva.
Are nevoie de mai multe pastile.
Îi trebuie mai multe pastile, și eu am nevoie de câteva răspunsuri...
așa că am să vin să te mai văd.
Bună dimineața, Linda.
Te iubesc, dragostea mea.
Mă întorc imediat. Am ceva de făcut. Trebuie să văd ceva și o să mă întorc.
La dracu'!
Mama dracu'!
Apăsați unu pentru a auzi comentariul,
și pe doi pentru a lăsa mesajul dumneavoastră.
Deci, salut. Eu sunt Jim. Sunt ofițer în LAPD...
și lucrez în zona North Hollywood.
Îmi iubesc slujba, și-mi place să merg la filme.
Încerc să mă mențin în formă, mi-o cere slujba.
Așa că sunt într-o formă destul de bună.
Am 32 de ani, 1,85 m și vreo 9O kg...
dacă asta are important pentru tine.
Aș vrea să întâlnesc pe cineva deosebit, căreia să-i placă lucrurile liniștite.
Am o viață stresantă și sper la o relație foarte liniștită...
fără obligații și plină de dragoste.
DACĂ ești acea persoană, lasă-mi un mesaj în cutia poștală 82. Mulțumesc.
Atât de multă violentă...
dar asta-i viața. Noroc, ca întotdeauna.
Ajută și protejează, și tot acel bla-bla-bla...
de pe portiera mașinii.
Să-ți spun ceva. Nu-i o slujbă ușoară.
Am primit un apel de la dispecerat.
Vești proaste... și o treabă împuțită.
Dar e slujba mea, și-mi place.
Pentru că vreau s-o fac așa cum scrie la carte...
În viața asta și în lumea asta, vreau să fac bine...
și vreau să ajut oamenii.
Și pot primi 20 de alarme false pe zi...
dar odată poate pot ajuta pe cineva.
Salvez pe cineva...
îndrept o situație greșită sau fac un bine ...
și atunci sunt un polițist fericit.
Și noi trecem prin viață, trebuie să încercăm să facem bine.
Fă bine.
Și dacă putem face asta...
făra a răni pe altcineva.
Ei bine, atunci...
- Alo! - Cine-i?
De fiecare dată când fac rondul, apare altceva.
- Liniștiți-vă. - Nu poți veni aici pur și simplu!
Ușa era deschisă, cucoană! Am primit un apel!
Nu puteți intra înăuntru.
Liniștiți-vă...
Sunt liniștită.
Am primit un apel despre apartamentul ăsta. Deranjați vecinii.
Nu-i nici un scandal!
Atunci, nu aveți de ce să vă faceți griji.
Nu-mi povestiți voi mie. Îmi cunosc drepturile. Nu puteți...
Cucoană, vrei să mă testezi?
Vrei să-mi zici de legi?
M-ai enervat destul, am să te duc la închisoare.
- Acu' liniștește-te. - Sunt liniștită!
Nu. Nu ești calmă. Țipi la mine.
Ai înțeles?
Am primit un apel de scandal, și am venit să văd.
Asta am de gând să fac.
Sunteți singură acum?
Nu am de gând să-ți mai răspund.
- Nu, nu-mi mai răspunzi, dar am să te mai întreb încă odată.
Ești singură acasă?
- Ție cum ți se pare? - Nu mai e nimeni aici? Tu ești aici!
Adevărat, dar mai este și altcineva... în afara de noi în această casă?
- Nu, ți-am mai spus odată. - Mă minți cumva?
Locuiesc singură.
Asta o fi adevărat, dar ce te-am întrebat eu...
Mai este cineva în casă acum?
- Cum te cheamă? - Marcie. - Bună, Marcie.
- Marcie aș vrea să te așezi aici. - Prefer să stau în picioare.
Nu stăm la discuții!
- Dar n-am făcut nimic! - Mișcă, cucoană.
După cum am mai spus, sunt aici ca să verific o plângere de scandal.
Câțiva vecini au auzit țipete și o bufnitură.
Habar n-am.
- Ce-a fost asta? - N-am auzit nimic.
Stai pe canapea!
- N-am să fac nimic! - Ce-i rahatu' ăsta? - Nu fă asta.
- Nu mă enerva cucoană! - Rahat!
Pentru ce?
Spune-mi de ce?!
- Te-am rugat să stai pe canapea, cucoană. - E o minciună.
Rahatu' dracului.
Aici 15- L-27. O să am nevoie de întăriri.
Ce mama dracu-i asta? E un rahat, nenorocitu' dracului!
- Stai pe loc, Marcie! - E o minciună, și știi asta!
- Stai acolo, Marcie. - Nu intra în dormitorul meu!
Ăsta-i o minciună, ratatu' dracului!
Nu te duce pe coridor! Nu te duce pe afurisitul de coridor!
- LAPD! - Nu intrați în nenorocitu' meu de dormitor!
Ieșiti afară, cu mâinile sus!
Ce v-am spus? Nu-i nimeni aici. Unde mama dracu' te duci, nemernicule?
Nu intrați în dormitorul meu!
Nu vă apropiați de dulapul meu nenorocit! Ce v-am spus?
Poliția!
Dacă e cineva în dulap, ieși afară cu mâinile sus!
Marcie, nu mai mișca canapeaua! Nu fă asta omule!
Nu-i nimeni în nenorocitu' ăla de dulap!
Dacă trebuie să deschid dulapul, ai să fii împușcat!
Vino aici, nenorocitu' dracului! De ce nu poți vorbi cu mine?
- Nu-i nimeni înăuntru! Ți-am spus! - Marcie, taci din gură!
Asta n-are nici un sens! Mama dracu', n-are nici un sens!
Ăsta-i un rahat, nenorocitule! De ce nu poți vorbi cu mine?
Ce dracu' e asta, Marcie?
Nu-i vina mea!
Moare dracu' în timp ce noi stăm aici.
Iisuse, cum poți să-mi spui să mă calmez?
Pot să te ajut să treci prin asta...
dar sunt câteva lucruri de care trebuie să ai grijă.
Putem să ne grăbim... dar trebuie să știu dacă mă asculți.
Sunt într-o dispoziție groaznică...
E ca și cum ar pleca, și nu știu...
Spune-mi lucruri practice, de exemplu ce vom face cu corpul.
Ce-am să fac când moare? Ce se întâmpla după aceea?
De asta s-au inventat spitalele, ca să se ocupe de asta în locul tău.
Vor trimite o infirmieră...
Nu. Îl are pe Phil acum.
Phil e cel de serviciu?
Dacă ești mulțumită că Phil are grijă de el, bine...
dar contactează spitalul ca să aranjeze cu corpul.
Nu înțelegi.
Durerea crește și nenorocitele astea de pastile n-au nici un efect.
De două zile nu mai poate înghiți...
și habar n-am dacă pastilele ajung în stomac.
Stau toată noaptea și mă holbez la el... și habar n-am dacă a înghițit pastilele.
Geme, și suferă.
Putem rezolva asta, pot să-ți dau...
Mă asculți?
Ascult. Mă simt mai bine.
Vrei să stai jos?
Trebuie să stau jos.
Linda, Earl nu o să supraviețuiască. Moare. Chiar moare.
Foarte, foarte repede.
Toată chestia este să facem această experientă...
cât mai puțin dureroasă și ușoară pentru el.
Înțelegi?
Spitalul va avea grijă de toate chestiile tehnice.
Te vor ajuta, și vor avea grijă de cadavru. Pe ei trebuie să-i suni când el va muri.
Ăsta-i numărul de la spital.
Când se vor termina pilulele de morfină, mai putem lua ceva în considerare.
Există o soluție foarte puternică de morfină lichidă.
Este o sticlută mică, care are o pipetă.
Poate ajunge foarte ușor în gură și alunecă pe limbă...
și în mod sigur îi va diminua durerea pe care o are.
Dar trebuie să-ți dai seama, că odată ce i-ai administrat-o...
Nu mai există cale de întoarcere.
Sigur îi va calma durerea...
dar va alterna stările de luciditate, cu cele de inconștientă.
Chiar mai rău decât este acum.
Nu va mai recunoaște pe nimeni...
Ce aș putea să mai spun? Nu știu...
Nu vreau să mai...
Să stai aici.
Înțeleg, se apropie sfârșitul.
Văd pixul ăla.
Îl văd. Știu că este acolo.
Pot să ajung la el.
Nu, n-are nici un sens.
Știi, am un băiat.
Chiar?
- Unde este? - Habar n-am.
Vreau să spun...
E pe-aici.
E aici în oraș, dar nu știu unde.
E dureros.
Foarte.
Ai o prietenă, Phil?
- Am prietenă. - Încerc să am.
Să faceți lucruri bune împreună.
Comunicați unul cu altul.
Prostiile astea sunt adevărate.
Găsește o fată bună, și păstreaz-o. Unde-i Linda?
A ieșit să-și rezolve niște treburi. Se va întoarce.
E o fată bună.
E puțin nebună,
dar cred că e o fată bună.
E ca o floricică.
Te iubește.
Poate.
Sigur. E una din cele bune.
Când a fost ultima oară când ai vorbit cu fiul tău?
Nu mai știu.
Zece.
Poate zece... cinci.
La dracu'.
E încă ceva care dispare.
- Memoria? - Așezarea timpului.
Pot să-mi mai amintesc diferite lucruri, dar nu chiar acum.
Știi?
- Normal că știi! - Am mai văzut-o și înainte.
- Tot ticăloși ca mine? - Nu mai sunt ticăloși ca tine.
Du-te dracu.
Cum se face că mai știi cuvintele astea...
ca "suge-o", "rahat" sau "bot"?
- Fă-mi o favoare... - Să mă duc dracu...
Te-ai prins. Dumnezeule!
Nu mai pot... Nu mai pot rezista durerii.
Vrei o pastilă cu morfină?
- Nu, dă-mi nenorocitu' ăla de telefon. - Pe cine vrei să suni?
Vreau să-l văd. Unde e?
Cine?
- Jack. - Jack e fiul tău?
Pe el vrei să-l suni? Îți formez eu numărul, dacă ți-l amintești.
Nu e el. Nu e el. E un nenorocit.
Phil, vino aici. E așa o plictiseală...
Dorința unui muribund...
și tot ceea ce un bătrân pe patul de moarte...
vrea un singur lucru...
Bine.
Îl găsești pe...
Frank.
Îl cheamă Frank Mackey.
Frank Mackey?
E fiul tău?
Nu-i numele meu.
Du-te și găsește-o...
Găsește-o pe Lily.
Dă-mi aia. Dă-mi-o.
Dacă mi-o dai...
..acolo, pe...
- La dracu'. Nu mai rezist. - M-am prins.
"Seduce și distruge"
Respectă scula!
Și îmblânzește-o!
Îmblânzește-o!
Ia-o de cap mai întâi, cu îndemarea...
cu care am să vă învăț...
și spune nu!
- Nu ai să mă controlezi! - Nu!
N-ai să-mi iei sufletul! N-ai să câștigi jocul ăsta!
Pentru că e un joc, băieți. Credeți că nu-i un joc?
Întoarceți-vă la școală... unde v-ați îndrăgostit de Mary Jane cea cu țâțe mari.
Respectă scula!
Întipăriți-vă în cap lucrul ăsta.
Eu sunt cel ce comandă aici.
- Eu sunt singurul ce spune da! - Da!
- Nu! - Nu!
- Acum! - Acum!
- Aici! - Aici!
Pentru că e universal. Pentru că tine de evoluție. E antropologic.
E biologic.
E animalic. ... Noi...
suntem...
bărbați!
Tu ești Gwenovier?
Sunt Căpitanul Muffy, asistentul personal al lui Frank. Ăsta-i Doc.
Putem coborî acum.
A început acum 35 de minute... dar probabil că acum și-a intrat în mână.
Uită-te la începutul paginii. Ce-a spus?
Ia-ți un calendar!
Adevărat. Nu pot să-l mai stresez.
E o chestie simplă. Costă numa' 99 centi în magazin.
Dar dacă te uiți în bagajele tale, pe la fund...
ai să vezi că am fost destul de drăguț ca să-ți pun unul.
Cam ăsta-i genul meu de a fi nemernic.
Ai nevoie de calendar. Nu pare prea scump.
E un obiect mic și simplu, dar îți va schimba viața.
Întâlnești o fată, și vrei să o faci cu întrerupere.
Să zicem, o perioadă de opt zile până la următorul contact.
Cum ai să afli când s-au terminat cele opt zile?
Așa-i. Faci o însemnare în calendar.
Rămâneți cu mine și cu calendarul... și veți stabili obiective.
Dacă vrei într-adevăr să-ți transformi prietena în altceva,
trebuie să fii dur cu tine însuti.
Trebuie să-ți stabilești obiective.
Domnul în șort maro, nu vă disting numele. Cum vă numiți?
Alo?
Salut, Frank e pe-acolo?
Nu, aveți un număr greșit.
Îmi pare rău. Îl caut pe Frank Mackey.
N-avem nici un Frank aici.
Numărul este 818-775-3993?
Da, dar aveți numărul greșit.
Cunoști vreun Jack, din greșeală?
Nu.
Doar o mână obișnuită. Ratați și obsedati.
- Suntem toți sus. - Mulțam'.
- M-a chemat să-mi ceară sfatul referitor la un tip.
- Ai găsit tot ce-ți trebuie? - Totu-i pregătit.
Ea știe ce simți pentru ea?
Da. Sigur.
Și ce zice?
Zice că ea nu simte același lucru pentru mine.
Cred că toată lumea înțelege acest gen de durere, Geoff...
Mulțumesc că ai spus asta.
O să-ți spun ce vrem s-o învățăm pe Denise, când ne punem calendarele la treabă...
și ne fixăm obiective.
Denise... Denise cea bună...
O notez. O scriu. Ai fost avertizată.
Am laserele, fazerele, rachetele...
am "bazooka" mea, motoarele îndreptate spre tine.
Pentru că eu și frații mei vrem să sărbătorim.
Pe 1 Mai, sărbătorim Valentine's Day.
Și vine iunie, e linsul lingurii mele.
Vine august, ne place să sărbătorim...
Sfânta Maică Perversiune!
Mi-am fixat obiective.
Și când am zis că nu mă interesează... Nu mă interesează!
Tu crezi că e prietena ta, Geoff? Nu e prietena ta.
Crezi că ea va fi lângă tine dacă lucrurile merg prost?
Când lucrurile o iau razna, credeți că ele vor fi aici pentru noi?
Mai gândește-te. La dracu, Denise. Denise cea bunuță...
ai să-mi dai plăcințica ta, iubito.
Ascultați aici...
Toți avem nevoie de femei ca prietene...
O să învățăm la capitolul 23 că mai sunt câteva
care sunt pricepute la capcanele geloziei.
Dar o să ajungem mai târziu acolo.
Deschideți agendele albastre la pagina 18.
O să trecem rapid, dar mai târziu o să aprofundăm.
Capitolul 18. Agenda albastră.
"Creați o tragedie." E foarte simplu...
și e eficientă pentru una mică.
Sunați-vă prietena și stabiliți o întâlnire. Să fie pe la 19:30.
O sun.
Salut.
- Claudia e acasă? - Doarme.
Ești prietenul ei?
- Ești Jimmy Gator, așa-i? - Așa-i.
- Cum te chemă? - Ray.
- Deci ești prietenul ei? - Nu, sunt doar un amic.
Aha.
- Ce faci aici? - Sunt tatăl ei.
Pot să întru?
Bineînțeles.
Mulțumesc.
- Ce-i asta? - Sunt eu, Claudia.
Ce vrei? De ce ești aici?
Aș vrea să vorbesc cu tine. Prietenul tău m-a lăsat să intru.
Nu-i prietenul meu. Acum o să zici că-s curvă?
Nu vreau.
Atunci ce mama dracu' vrei?
- Aș vrea să stau de vorbă cu tine. - Nu te așeza!
Aș vrea... Doar să stăm de vorbă...
- Nu vreau să vorbesc cu tine! - Am multe să-ți spun...
- Nu vreau să vorbesc cu tine! - Nu neapărat acum.
Poate altă dată. N-am vrut să dau buzna chiar așa.
De ce ai venit aici? De ce faci asta?
- Vrei să zici că-s curvă? - Nu vreau asta, n-am zis așa ceva.
Sigur. Ce cauți aici?
Ce dracului cauți în casa mea?
Te rog, nu țipa. Nu face o criză.
Nu sunt nebună! Să nu-mi spui că-s nebună!
Sunt bolnav, Claudia.
- Du-te dracu! - Te rog, ascultă-mă.
- Du-te dracu! - Ascultă-mă, Claudia.
Sunt pe moarte.
M-am îmbolnăvit, și mă sting...
Du-te dracu! Ieși afară din casa mea!
Mor! Am cancer, Claudia. Am cancer.
- Am să mor curând. - Du-te dracului!
- Am metastază, la oase. - Du-te dracului!
Nu te mint, e adevărul. Vreau să spun că o să mă sting.
Cară-te.
Ieși afară de aici!
Cară-te!
- Du-te! - Maică-ta vrea să știe de tine.
Du-te dracului! Cară-te!
Ieși naibii din casa mea! Acum!
Ieși!
Salut, Avi.
Numai un pic.
- Te rog. - Nu fă asta, Donnie.
E tare nasol, Solomon! Nu meritam asta.
Încetează, Donnie. Acum are sens.
Acum chiar are sens. Nu faci treaba pe care ți-am dat-o.
O treabă pe care ți-am dat-o. Aceeași, aceeași și aceeași.
Îmi pare rău, dar n-am să mai spun că-mi pare rău.
N-am nici un ban, Solomon. Dacă mă concediezi...
Te plătesc! Îți dau salariu!
Vânzările tale lasă de dorit! Eu dau!
Știi ce-am să fac?
Te pun într-un clasament. În magazinul meu. Vânzătorul meu.
Rahatu' meu de firmă Solomon Solomon Electronic!
Donnie Smith - geniul concursului!
Îți vând celebritatea mea, numele meu! Exact!
La dracu... Te-am plătit!
Ți-am dat o șansă din nou, și m-ai dezamăgit!
Am avut atâta încredere în tine! Cheile de la magazin! Cifrul de la seif!
Viața și sângele afacerii mele!
Întotdeauna târziu! Împrumuturi!
Împrumutul pe care ți l-am dat pentru bucătăria pe care n-ai avut-o!
Ți-am dat banii înapoi!
După 2 ani, din salariul! Nu ți-am calculat dobândă niciodată!
Solomon, te rog. Sunt nenorocit!
E cel mai prost moment posibil!
Trebuie să muncesc! Am datorii...
Am operația! Se apropie operația!
- Ce operație? - Operația de corecție a dintilor!
- Ce-i asta? - Aparat dentar.
- Nu-ți trebuie aparat dentar. - Ba da!
Am nevoie de operație!
Cred că te-a trăznit un fulger când ai fost în vacanță în Tahoe.
Nu cred că e o idee bună.
Te mai rog o dată. Te rog să nu faci asta.
- Cum plătești aparatul? - Nu știu!
Cât costă aparatul?
- Nu contează. - Aproape 5.000 de dolari.
Mă scoți din sărite! E incredibil!
Plătești 5.000 $ pentru un aparat de care n-ai nevoie?
Am fost un bun salariat.
- Nu face asta! - De unde iei banii?
- Nu știu! - Vroiai să-mi ceri mie!
- Nu-ți trebuie aparatul, Donnie. - Asta nu-i treaba ta!
Am fost un bun angajat, rahat cu ochi ce ești!
Ai grijă!
Dă-mi cheile! Dă-mi cheile alea!
Identificat ca Porter Parker, 59 ani...
tipul mort din dulap.
Așa a spus tipul, că e soțul ei.
- Nu locuiește aici. - Fiul ei, și un puști..
Au fost aici, și toată noaptea au țipat.
- Unde sunt? - Nu sunt de găsit.
Am găsit 600$ și o cutie mare de prezervative lângă pat.
- Era destul de agresivă... - Măritată de 3 ori.
Tipi care veneau toată ziua.
A spus că fiul ei și tipul din dulap mergeau împreună la ea.
- Ce spune? - Nimic.
Mulțumesc, Randy.
Cu cât mă plătești pentru ajutor?
E mult mai complicat, piciule.
Pune-mă pe statul de plată și ai să știi ce urmează.
Ca să fii ofițer de poliție nu e de ajuns să semnezi undeva.
Trebuie să te mai antrenezi ceva ani.
Sunt antrenat. Sunt pregătit. Vrei să cumperi niște bomboane?
Îmi pare rău, piciule.
Vrei declarația mea? Am s-o interpretez pentru tine.
Dar tot trebuie să mă plătești.
- De ce nu ești la scoală azi? - Azi n-am ore.
- S-a îmbolnăvit profesorul. - Nu aveți suplinitori la școală?
Nu. Ce au găsit acolo?
E confidențial, puștiule.
Spune-mi ce știi. Îți spun și eu ce știu.
- Nu se poate. - Detectivii ăia nu-s buni de nimic.
Pot să te ajut. Să te fac vedetă.
Îți spun ce știu. Vrei să știi cine l-a ucis?
Vino aici.
Nu.
Vino aici. Îți bați joc de un polițist?
Te pot ajuta să rezolvi cazul. Am văzut cine a fost.
Ești glumeț? Faci bancuri cu mine?
- Sunt un rapper. - Ești rapper?
- Ai înregistrat ceva? - Încă nu.
Îți dau indicii dacă ai încredere în mine.
- Poate când vei fi mai mare. - Nu te aburesc!
Ai grijă cum vorbești!
Omule, ascultă-mă cum cânt. Privește și ascultă.
Bine.
Cuvintele mele în doi peri,
cu gagii mei, tu nu le auzi... Gândește, și fii pe fază...
Spun ce șțiu, pentru tine o fac.
Trăiesc între ticăloși, și drogați,
Negri sugători, masturbându-ți trăgaciul...
Stai așa. Nu vreau să aud cuvintele astea.
Trăim, ca să îmbătrânim...
Crezi că ai dat de ceva, dar nu-i moca.
Nu ești duhovnicul meu, așa că taci dracu'....
- Încearcă să asculți și să-nveți... - Ia o pauză, Coolio.
-Destul. - E aproape gata.
Cântă fără să dai din buze.
Acel suflet adu-l aici, eu sunt profetul,
care vorbește de viermele
pus ca să înhațe oprimantul.
Fuge de diavol, dar moartea o merită.
Dacă e rănit, își merită durerea.
Când Soarele nu-i bun, Dumnezeu aduce ploaia.
Rahaturile astea o să te ajute să rezolvi cazul.
Bine, cum zici tu.
Mersi de ajutor, Ice- T.
M-ai ascultat?
Te-am ascultat.
Ți-am spus cine a făcut-o, iar tu nici n-ai ascultat.
Am terminat cu jocurile.
Fii beton. Du-te la școală.
Mișcă-te.
Mișcă.
- Să mergem. - Tu întârzii, nu eu.
- N-am înțeles. - Puteai doar...
Puteai să te grăbești..
Ești în stare să câștigi?
Bineînțeles.
Ești în regulă?
Aproape că mi-am rupt glezna.
Trebuie ca la machiaj să-ți aranjeze părul. E ud.
Aici erai!
- Îmi pare rău de întârziere. - Nici o problemă.
- Am fost prinși în trafic. - Cartea e teafără..
- Ce ai faci? - Bine.
Gata de concurs?
Cunoști afacerea cu Alan Thicke?
Teroristul Corey Haim, din facultate?
- Unde-s Richard și Julia? - Sunt aici.
Sunt în cabina de machiaj, totul e pregătit.
- Ne vedem mai târziu. - Du-te.
Bine, te iubesc.
- Baftă, Rick. - Salut, Peter.
Dick...! La dracu'! Nu-mi amintesc numele.
- Cine-i gata să doboare recordul? - Ăsta a fost pe-aproape.
- Plouă cu găleata. - Într-adevăr, așa e.
N-am mai văzut așa ploaie. Din cauza La Nina sau El Nino
sau cum dracu' s-o fi numind.
- Unde-i departamentul de știri? - Sus.
- Ai mai fost pe aici? - Bineînțeles. De ce?
Mă întrebam de departamentul pentru vreme.
Dacă au stație meteo exterioare, sau folosesc aparatură de interior?
Pot să verific asta, și mai târziu le putem vizita.
Bine?
- Întrebi pentru că plouă afară? - Bănuiesc.
Orice s-ar întâmpla, asta cauți?
Nu știu.
Nu știi. Interesant mod de viață...
Mă interesează tot ce se întâmplă.
Ploaia e ploaie. Doar atât.
- Bună, Mary. - Salut, Stanley.
Rose e la telefon. Astea sunt cărțile de azi.
Un sfert de oră pentru a trece peste cărți.
- Îmi pare rău. - Găsește-o pe Paula.
- Acum? - Da!
- În 20 de minute intrăm în direct. - La dracu', Mary.
Bună.
- Salut, ce mai faci? - Beau.
- Încet sau repede? - Cât de repede pot.
Să vii acasă imediat după spectacol.
Am fost să o văd. Mi-a deschis un tip în chiloți.
Avea 50 de ani. Cocaina era împrăștiată pe masă.
- A vorbit cu tine? - A înnebunit, Rose.
I-ai spus?
Nu știu. Te las, mai am de băut.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Rahat.
Poliția! Deschideți ușa!
Cine-i?
LAPD! Deschideți ușa!
Vin!
Trebuie să mă îmbrac!
Nu te miști destul de repede! Deschide ușa!
Nu m-ai auzit? Am zis că vin acum!
Trebuie să mă îmbrac!
Nu-mi place să vin aici și să nu pot vorbi.
Nici o problemă, înțeleg. Aș fi vrut să fie altfel.
Nu știu, mă simt depășită. A rămas fără tratament...
Fără astea, ar fi mai bine.
Mulțumesc, Dr. Diane.
Stanley Spector și genialii săi prieteni... Richard și Julia
pot învinge provocarea de azi a lui Mim, Luis și Todd.
Se îndreaptă spre o jumătate de milion, și un nou record. Sunteți serviciul de cumpărături la domiciliu?
- Numărul de telefon? -818-725-4424.
- Tu ești, Partridge? - Da.
Aș vrea niște unt de arahide, Camel Lights,
- Și apă. - Îmbuteliată?
Nu, fără apă. Mai bine niște pâine albă.
Bine.
Aveți revista "Playboy"?
Și una din asta.
Dar Penthouse?
- Da. - O aveți?
Și asta. Dar Hustler?
- Da. - Și pe asta o aveți?
O vreau și pe asta.
- Atât? - Da.
Doriți unt de arahide, pâine și țigări?
Da... Cât?
Total 31.90. În maxim 30 de minute.
Mulțumesc.
- Bani gheață sau carte de credit? - Bani gheață.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Respectă scula și îmblânzește-o!
Poftă mare!
Sunt Gwenovier de la show-ul "Profiluri". A venit pentru interviu.
- Îmi pare bine. - Vă admir munca.
Nu ești în siguranță aici.
Am terminat cursul, Gwenovier...
și am jurat pe Dumnezeu,
că sunt Batman! Sunt Superman. Sunt un erou...
așa mă simt.
Aș putea ieși din cameră... să ies pe hol, să mă plimb pe stradă...
și aș putea agăța orice tipă... care s-a oprit doar pentru o secundă.
- O secundă? - Numai o secundă, fato.
O strălucire, o ezitare...
o ocheadă subtilă ca să știu... și asta e...
Bing, bang, bum. Dumnezeule!
Am țâșnit ca o săgeată. Îți spun...
Să nu-ți faci rău, Ok? Îți spun, chiar îți spun.
Așa sunt după fiecare seminar...
Sunt ceea ce cred! Fac ceea ce spun.
Trăiesc după aceste reguli... după cum le predau.
Simt apoi nevoia să fiu obraznic, mă uit în toate direcțiile.
Am câștigat meciul cu 1 la 0.
Să începem să înregistrăm.
Credeam că înregistrați deja!
Haide, Gwenovier! Ies perle din mine aici.
Vreau să știi că reușesc asta... nu doar pentru că sunt Frank T. J. Mackey.
Gândește-te la asta.
Sunt femei... care vor să mă distrugă.
Nu. Nu-mi vine să cred.
Asta înseamnă că e tare greu pentru mine.
Sunt tipe care mă caută...
îmi știu planurile și schemele.
Se culcă cu mine. Apoi, vorbește cu prietenele ei.
"Frank Mackey nu-i așa. Nu m-a avut."
Așa că eu sunt...
Sunt cu motoarele în plin... la putere maximă prin raiul încins.
- Tocma' am eschivat dreapta. - Da, înțeleg.
Gloanțele...
- Mamă, ce bucățele. - Liniștește-te, ia-o ușurel,
și fii băiat bun. Domnule Mackey?
Așează-te... și pornește microfonul.
Putem face asta.
Da, doamnă.
Bine.
O să încep prin a te întreba...
O secundă.
Ai ratat un nasture.
Mulțumesc.
Ce vrei să știi?
Fă-o să se întâmple. Ăsta ești tu, Donnie.
Hai, hai hai!
Bună. Te-ai întors din nou, ai?
Da. Bună. Ce mai faci?
- Ce-ți aduc? - Cola dietetică.
Arătați obosit. Ce vă dau?
Poți să mă suni?
- Brad, îmi pare bine să te văd. - Și mie îmi pare bine.
Ți-ai plătit rata la Harley?
Încă nu. Săptămâna viitoare.
Ai ieșit vreodată? Șase zile pe săptămână...
- Mi-ar plăcea. - Încă una?
Da, te rog.
Aș vrea o tequila.
- De care? - Nu contează.
Deschide ușa acum!
Da, salut.
Bună!
Îmi pare rău. Trebuia să mă îmbrac.
- Locuiți aici? - Da!
- Ești singură? - Da!
Nu mai e nimeni cu tine?
Nu!
Ce s-a întâmplat?
Mai întâi oprește muzica, ca să putem vorbi!
Te deranjează dacă întru?
Nu. Te rog.
Vecinii sunt îngrijorați.
Îmi pare rău.
- Locuiești singură? - Da.
- Cum te cheamă? - Claudia. - Claudia și mai cum?
Claudia Wilson...
Claudia Wilson, vrei să surzești?
Ce?
- Ai auzit ce ți-am spus? - Da, dar nu știu ce...
Asculți muzica așa de tare... că ai să-ți spargi timpanele.
Aha.
Dacă ai să continui să asculți muzica la volumul ăsta,
atunci n-ai să surzești numai tu...
vor surzi și vecinii tăi.
- Nu mi-am dat seama că muzica e dată așa de tare.
Ăsta-i primul semn că ai să surzești. Ai priceput?
Da.
Aveai și televizorul deschis.
De obicei le ții pe amândouă deschise deodată?
Nu știu.
Ce-i asta?
- Claudia, ai luat ceva droguri azi? - Nu.
- Ai băut ceva? - Nu.
Bine.
Am primit un apel că e scandal aici.
Muzică la maximum...
Strigăte și țipete.
Au fost ceva strigăte și țipete pe aici?
Da.
A venit cineva... Cineva pe care nu vroiam să-l văd.
Și i-am spus să plece, așa că nu-i nici o problemă.
A plecat. Îmi pare rău.
- A fost prietenul tău? - Nu.
- N-ai un prieten? - Nu.
- Deci, cine a fost? - A fost...
A plecat.
Vreau să spun că ... S-a terminat...
Vă deranjează dacă arunc o privire prin jur, pentru siguranța dumneavoastră?
- Vă rog. - E-n regulă.
Ce căutați?
Claudia...
De ce nu mă lași pe mine să mă ocup de întrebări, iar tu să te ocupi de răspunsuri?
- Bine? - Da.
- Sunt aici să te ajut. - Bine.
Ți-au mai dat ceva teme pentru acasă?
Nu atât de multe.
N-am mai dat pe la școală, am avut multe audiții.
- Nu mai am ore obișnuite. - Ce faci?
Mă lasă să studiez... să citesc cât mai mult.
- Mișto. - Ai un impresar, Stanley?
Nu.
Ar trebui să-ți iei. Te scapă de multe.
- De exemplu? - Publicitatea și alte rahaturi.
- Cynthia... Poți avea chestii gratuite...
de la oameni care vor să le faci reclamă.
Reclame, un serial de comedie, un F. S., sau ceva asemănător.
- Ce-i aia "F. S."? - Ău! Filmul săptămânii.
Am fost la unul în dimineața asta cu Alan Thicke și Corey Haim.
- Te-au mai chemat? - Încă nu, dar probabil o s-o facă.
Dacă o să doborâm recordul s-ar putea să te cheme.
Am să-l primesc pentru că sunt o actriță bună.
Obraznico!
- Cynthia? - Ce este?
- Trebuie să merg la baie. - Nu te mai poți tine?
A fost fantastic, și vreau să vă mulțumesc.
Serios, lapte și sport. N-ai auzit niciodată de lapte și sport?
Baseball, sau orice... când ajung la astea...
sau cine doboară un record. Tot felul de produse din lapte...
sau rețete pe bază de lapte.
Ca laptele de capră, brânza de capră, toate astea.
Ați înțeles? Așa că, băieți alăturați-vă mie.
Mă scuzați, puteți să-mi aduceți niște lapte degresat?
Și câteva cuburi de gheată.
- Nu par prea tari. - Par inteligenți?
Nu.
- Ce au de gând să facă? Să ne bată? - Poate.
N-am ieșit afară două zile înainte să doborâm recordul.
Vor să ne termine, au chemat echipa SWAT de la Harvard.
Suntem gat.
Arăți ca naiba. Te simți bine?
Nu.
Te mai uiți peste astea?
Sunt aceleași rahaturi de 30 de ani, Burt.
Arăți ca și cum ai avea bani în buzunare.
Poate că sunt bucuros să-mi văd prietenul aici.
Aruncă ceva bani prin jur. Bani, bani, bani.
Sună amenințător.
Ai dragoste în inimă?
Sunt tot numai dragoste. Am dragoste și pentru tine, prietene.
E dragoste adevărată? E dragostea care te face să simți...
acea bucurie nemărginită în fundul stomacului...
Răsucindu-se ca o găleată de acid și nervi...
făcându-te să suferi și să te bucuri tot timpul...
Mă urmărești?
M-ai pierdut la ultimele cuvinte... dar cred că ăsta e genul de dragoste.
Îmi sună frumos.
Iubesc.
Într-un mod zgomotos, de altfel. Într-adevăr.
Nu, e ceea ce-ți spun.
- Iubesc. - Da, ascult, prietene.
Mă numesc Donnie Smith și am multă dragoste de dăruit.
Bună ziua.
Sunt o grămadă, nu?
Mai sunt 30 de secunde!
Am să fiu cu ochii pe tine. Am să mă întorc.
- Cynthia. - Salut.
Ce se întâmplă acolo?
- Trebuie să merg la baie. - Iisuse, Stanley!
Nu, nu poți să faci asta. Stați să vă explic ceva. Trebuie să nuantati.
Nu fiți foarte agresivi. Fiți subtili, să nu se prindă.
"Nu veți ieși să vă jucați cu prietenii,
până când camera nu va fi curățată de la podea la tavan"
- La fel arată și camera Juliei. - Ca o cocină. Dar acum e echipată.
- Trebuia să fi văzut ce avea pe ea când a ieșit pe ușă!
Am spus, "Mergem la școală, nu la o prezentare de modă."
Pentru numele lui Dumnezeu, este scoală, nu prezentare de modă!
Oameni buni, haideți să facem niște nenorociți de bani.
Ești cu mine, Jimmy?
"Poate că suntem din cauza trecutului,
dar trecutul nu este din cauza noastră."
"Ne-am întâlnit la egalitate, și ne despărțim la pătrat"
În nenorocitu' meu de somn, Burt.
Și cinci, patru, trei, doi...
În direct, din Burbank, California... spectacolul "Ce știu copii?"
Intrăm în cel de-al 33-lea an de emisie... e cel mai longeviv spectacol din America.
Și locul unde trei copii provoacă trei adulți...
și în final vom vedea cine-i șeful.
Trecând prin cele 8 săptămâni consecutive în care au fost campioni, avem copiii...
Richard, Julia și Stanley!
Iar noii oponenți adulți sunt Mim, Luis, și Todd.
Și eu, sunt Dick Jennings... și spun salut
gazdei voastre favorite și șeful meu...
Jimmy Gator!
M-am întors din nou! Sunt Jimmy Gator, și credeți sau nu...
suntem la sfârșitul săptămânii a 7-a, îndreptându-ne spre cea de-a opta...
cu acești trei puști incredibili...
Care sunt la două zile și la două jocuri distanță...
de recordul spectacolului "Ce știu copii"...
pentru cel mai longeviv spectacol din istoria televiziunii.
Acum, suntem sponsorizați de PTA...
și de Fundația Profesorilor din America de Nord.
Vom încerca să ne păstrăm la standarde înalte...
și de aceea suntem cel mai longeviv spectacol din istoria televiziunii...
Aș vrea să vă spun ceva despre acești copii. Acești copii sunt de ceva vreme cu noi.
Azi e o zi periculoasă deoarece...
Tocmai m-am întâlnit cu oponenții adulți în culise...
și vreau să vă spun, că sunt foarte buni oponenți pentru copii noștri.
Deci să începem spectacolul!
Vrem să știm unde-ți este fiul, Marcie?
Jerome Samuel Hall. S-a bătut cu soțul tău? Ăsta e Viermele?
Poate s-au bătut. Poate a fost un accident.
- Îi spuneau "Vierme"? - Vrem să știu unde-ți este băiatul, Marcie?
- Îi spuneau Vierme? - Ajută-ne Marcie, ajută-ți fiul.
Fiul și nepotul. Ajută-ne pe noi, ajuta-i pe ei.
O scurtă recapitulație pentru cei ce nu știu.
Prima rundă. Trei categorii.
Grila de punctaj de la 25 la 250...
plus un bonus pentru conversație.
Bună ziua.
Face 31.9O.
Categoriile sunt: "Autori", "Teoria facerii lumii" și "Bagă o poreclă".
Mulțumesc, Max...
Adulții au tras la sorți în culise, așa că vor începe.
Căpitanul de echipă... Am luat-o.
Prima întrebare, pentru 25. Cine a scris piesa "Pionierii"?
Stanley?
- Willa Cather. - Willa Cather pentru 25.
Cunoscut pentru genul "Tragedie și Sânge", acest dramaturg...
Stanley?
Thomas Kyd.
Acest dramaturg și actor francez care s-a alăturat trupei lui Bejart...
Moliére.
Stanley, o să vreau numele complet.
Jean-Baptiste Poquelin Moliére.
Ce dracului e asta?
Așa, micuțule!
Habar n-am de unde-i ies chestiile astea. E un geniu dat dracului, serios.
"Seduce și Distruge", Chad la telefon. Puteți să-mi spuneți numărul dvs?
Bună. Sunteți "Seduce și Distruge"?
Da. Puteți să-mi spuneți telefonul?
Nu vreau să comand nimic.
Am o problemă ... și e destul de serioasă...
și nu știu cu cine să vorbesc sau ce ar trebui să fac.
Mă puteți pune în legătură cu cineva...
ca să explic?
Noi răspundem doar la telefon, domnule.
Puteți să mă puneți în legătură cu cineva?
Care-i problema?
Lăsați-mă să vă explic.
Mă numesc Phil Parma.
Și lucrez pentru Earl Partridge.
Sunt infirmier. E foarte bolnav. E pe moarte, și îi e foarte rău...
și m-a rugat să-l ajut... să-l ajut să-și găsească fiul.
Alo? Mai ești acolo?
Mai sunt. Ascult.
Vedeți...
Frank T. J. Mackey este fiul lui Earl Partridge.
- Așa că tu de unde ești? - De pe aici.
- Mai exact? - Din Hollywood.
Cu ce se ocupă părinții tăi?
Tata lucrează în televiziune.
Maică-mea... O să sune cam ciudat.
- Încearcă-mă. - Era bibliotecară.
- De ce crezi că pare o prostie? - Habar n-am. Poate nu e.
- Mama ta mai lucrează? - Nu, e la pensie.
Sunteți apropiați?
- E mama mea. - Da, dar este și femeie în același timp.
Ce părere are despre "Seduce și Distruge? Ce spune?
Spune, "Pune mâna pe ei"
Dar despre tatăl tău?
Tatăl meu... Din păcate, a murit.
- Îmi pare rău. N-am știut. - Te rog, nu.
N-aș fi adus vorba dacă știam..
E un lucru dureros. Te rog. Da, este, dar...ascultă-mă.
Trebuie să mergi înainte. Trecutul are locul său.
Da.
A fost acum mult timp în urmă, iar oamenii mor.
Hai să schimbăm subiectul.
După cartea ta, ai terminat la UC Berkeley?
- Între 1984-1989. - Psihologie.
Ți-ai luat licența?
La limită.
E impresionant în cinci ani.
Pot să-mi iau o cafea? Să-ți aduc ceva?
- Nu, sunt în regulă. - E în regulă.
Am nevoie de cafea.
Plouă cu găleata, nu?
Aveți o grămadă de medicamente aici.
Puteți da o petrecere cu toate astea.
Luați de mult Prozac? Dexedrină?
- Eu, nu... - Interesante medicamente.
Știai că Dexedrina e de fapt viteză într-o pastilă?
Bănuiesc că o grămadă de doctori înlocuiesc Prozac cu Dexedrină.
Soluția asta de morfină poate să doboare pe oricine...
dacă nu e atent.
Nu poți să le amesteci pe amândouă.
Aveți tot felul de droguri puternice...
De ce aveți nevoie de toate astea?
Rahat cu ochi!
Ce? Despre ce vorbești?
Cine te crezi că ești?
Nu știi cine sunt, ce viață am..
Și ai tupeul și indecența... să mă întrebi despre viața mea?
Vă rog, liniștiți-vă?
Nu mă luați cu "doamnă"!
Am venit cu rețetele... ați verificat...
aratați suspiciune, puneți întrebări! Mi-e greată!
Mi-e greață, și voi mă întrebați de viața mea?
Ați avut vreodată un mort viu în casă? Unde e decența voastră?
- Nu știți decât să întrebați. - Ce-i greșit?
Du-te dracu. Asta-i greșit! Și tu mă faci doamnă!
Să-ți fie rușine!
Să vă fie rușine la amândoi!
Nu au același nume de familie? Pentru că au nume diferite.
Nu știu cum să explic asta.
Dar am senzația că e o problemă între ei...
nu se cunosc prea bine, nu știu multe unul despre altul.
Cred că nici nu vorbesc prea mult între ei.
Dumnezeule, sună ciudat?
Nu înțeleg de ce sunați aici.
Nu există numele Frank în agenda lui telefonică.
E pe moarte, are cancer. Așa că...
- Ce fel de cancer? - La creier și plămâni.
- Mama mea a avut cancer la sân. - Îmi pare rău.
- Acum e bine? - Acum da.
- Asta-i bine. - Totuși, a fost înfricosător.
- E o boală rea. - Chiar este.
Asteaptă, îmi pare rău. Și de ce mă suni pe mine?
Știu că sună ciudat, și poate par ridicol...
parcă e scena din filmul...
în care tipul vrea o îmbrățișare a fiului pierdut...
Dar asta e chiar acea scenă.
Și eu cred în scenele din filme... pentru că sunt adevărate.
Pentru că se întâmplă cu adevărat...
credeți-mă, chiar se întâmplă cu adevărat.
Pot să vă dau numărul meu să verificați...
și să mă sunați...
dar nu mă lăsați așa.
Bine? Vă rog....
Vă rog.
Vedeți...
asta e scena din film în care mă ajutați.
- Ești mare. - Bune întrebări.
Bine. Credeam că ai crescut în Valley.
- După cum ți-am spus...prin zonă. - Ai fost pe la Van Nuys High?
Nu pot să spun că am fost. L-am frecventat, din când în când..
Nu eram acel Frank Mackey...
care e acum pe posturile de televiziune.
Mă complăceam să fiu cum eram.. În loc de ce vroiam să fiu.
- De unde-ți vine numele? - Numele meu?
Nu e numele tău de botez?
E numele mamei mele. Ai cercetat bine.
- Și Frank? - E numele bunicului meu.
Am avut probleme să aflu rezultatele școlare de la UCLA și Berkeley.
Ți-ai schimbat numele... nu erai pe listele lor.
Nu, nu eram.
De ce?
Pentru că acolo nu am promovat oficial niciodată.
- Nu ți-e clar? - Așa se pare.
Dumnezeule, vreau să se înțeleagă bine asta.
M-am înscris neoficial. Nu-mi puteam plăti taxele școlare.
Dar am avut trei profesori minunați...
destul de drăguți să mă lase să stau la orele lor.
Macready, Horn și Langtree, printre alții. Poți să-i suni, dacă vrei.
N-am avut parte de educație pe bani.
Sunt ca un cerșetor ajuns prinț.
De asta "Seduce și Distruge" e așa popular. La urma urmei...
nu e vorba numai de a agăța femei.
E despre cum să fii cineva în lumea asta...
să definești, să controlezi...
și să spui: "O să iau ce-i al meu."
Dacă mai pică și o clanță între timp,
atunci, de ce nu?
Asta e.
Sfârșitul primei runde.
Excelentă treabă. Cred că ar trebui să ne uitam la puntaj.
Copii au 1500... iar adulții au 1025.
Așa că ne vom întoarce pentru a doua rundă!
Salut, salut! Bonus o întrebare muzicală.
Și câștigătorii sunt...
Copiii!
Copiii sunt la conducere. Au șansa să se distanțeze...
dacă răspund la următoarea întrebare din muzică.
Am să citesc un pasaj dintr-o operă. Și aș vrea să-mi returnați pasajul...
în limba în care a fost scrisă opera. Și pentru un bonus de 25O-25O...
puteți să o cântati!
Iată citatul.
"Dragostea e o pasăre rebelă și neîmblânzită ."
și în zadar o chemi, dacă te-a refuzat."
Da, Stanley.
E în franceză, și e din opera "Carmen...", și sună cam așa:
L'amour est un oiseau rebelle, Que nul ne peut apprivoișier, Et
c'est bien en vain qu'on l'appelle S'il lui convient de refuser
Văd că ai cafea aici.
Tocmai vroiam să-mi fac.
Mie îmi place cafeaua cu gheață.
Dar fiindcă afară plouă, o să o beau fierbinte.
Vrei o ceașcă?
De acord? Plouă cu găleata afară.
Nu prea am chef să mă întorc acum.
Nu știu cât de bună este.
Sunt sigur că e bună, Claudia.
- Cu lapte și zahăr? - Cum vrei.
Claudia, trebuie să-ți spun... că-mi iau în serios rolul de polițist...
înainte să ne savurăm cafeaua. Nu-mi place să vorbesc la cafea.
N-o să-ți fac proces verbal, sau să-ți dau amendă.
Dar ai niște vecini...
oameni care lucrează acasă, și care încearcă să se odihnească.
Dacă asculți muzică așa de tare... sunt deranjați de asta.
Dacă ai avea servici, probabil că ai înțelege...
dar ție îți place să asculți muzică.
Nu-i nimic.
Aș vrea să fii atentă la volumul muzicii.
Dacă ai ține minte numărul de pe ecran...
Eu așa aș face.
L-aș seta la 2 și jumătate... și aș ști atunci
că e volumul potrivit.
Dar ție îți place să asculți muzica prea tare.
E bine să te mai dezlănțui din când în când.
Dar nu poți s-o faci în fiecare zi... altfel riști să-ți strici urechile.
Da.
- Asculți tot timpul în halul ăsta? - Da.
Ai să-i înnebunești pe oamenii ăștia..
- Oricum, ai înțeles ce-am vrut să spun? - Da.
Sănătate.
- Deci prietenul tău te deranjează? - N-am nici un prieten.
- Domnul care a intrat pe ușă... - Nu-i prietenul meu.
În cele mai multe cazuri de certuri familiale...
femeii îi e frică să vorbească.
Nu trebuie să-ți fie frică. Pot să-ți spun, ca ofițer de poliție,
că situația se poate înrăutăți.
Femeia se teme...
și următorul lucru primesc un apel 187.
Ce-i un 187?
Nu-i ceva bun.
La asta se ajunge mai mereu.
Nu-i prietenul meu, și gata. N-o să se mai întoarcă.
- N-aș vrea să mă mai întorc aici... - N-o să ai de ce!
Nu m-ar deranja să mai vin. Ca să-ți mai văd chipul drăguț.
Mă întorc imediat.
Iar începe.
Scoate-ți haina. Te va ajuta să respiri.
La dracu, nu pot s-o fac.
Eu...
Cred că o să vomit....
N-am mai vomitat de când aveam 20 de ani.
- Care-i problema? - Trebuie să mă duc la baie.
Dumnezeule, Stanley. Nu te poți duce acum.
Mai e un minut și intrăm în direct.
Nu e momentul să mergi la baie!
De ce se întâmplă mereu așa?
Mă scuzați, e vreo problemă?
- Vezi-ți de treaba ta! - Tinere, ai grijă ce vorbești!
- De ce nu-ți vezi de treaba ta? - Vrei cafteală?
Asteaptă pauza pentru reclame, apoi te poți duce.
- Mai ține-te. - Nu-ți bate joc de copii.
- Încerc să dau o mână de ajutor. - Nu ne face probleme.
Dacă vrea necazuri!
Asteaptă până la următoarea pauză publicitară.
- Care-i problema? - Nimic.
Lily! Pleacă, rahatule!
Ai grijă!
Nu le mânca.
Acum e rândul tău.
Ieși din gunoi!
Ieși.
- Phil, mai ești acolo? - Sunt Chad.
Am să te pun în legătură cu Janet, asistența lui Frank.
Și ea o să vadă ce poate face.
Mulțumesc, și succes cu mama ta.
- Mulțumesc. - Și tu.
Janet, ești acolo? Ți-l dau pe Phil Parma.
Am cancer, Mary.
Mai am cam două luni. Nu mai am timp.
E în oasele mele. N-am nici o șansă.
15 secunde.
Zece secunde.
Cinci, patru, trei, doi...
Ne-am întors, pregătiți pentru runda a doua! Și vom vorbi cu concurenții adulți de azi.
Mim, aici scrie că locuiești în Chatsworth, California... și că ai doi copii.
Așa-i. Am un copil de șase ani...
Știi cine sunt eu?
- Bănuiesc că ești un prieten de familie. - Ce înseamnă asta?
Nimic special. Doar o vorbă în vânt.
Vorbești în rime și cimilituri, inventezi porecle.
Dar asta nu înseamnă nimic pentru mine. Eu am fost odată deștept.
Sunt Donnie Smith, puștiul cu jocul.
Sunt Donnie Smith, puștiul din jocul de la TV.
- Cred că nu erai pe vremea aia. - Mi-aduc aminte. În anii '60, nu?
- Sunt Donnie Smith, puștiul cu concursul. - Ai mai spus.
Deștept băiat! Ai fost lovit de trăsnet odată.
Și ce dacă?
- Am auzit și eu. - Te-a durut?
Da.
Dar acum ești bine. Care-i treaba?
- Ce? - Așa-i.
Am fost deștept la viața mea. Acum sunt un prost.
Dragă Brad, cine a spus: "Un om de geniu se distruge singur?"
A fost simpaticul Samuel Johnson.
Samuel Johnson.
Cine a spus "un tâmpit, îi tâmpește și pe cei din jur"?
"Îi tâmpește și pe cei din jur."
Vă spun eu...
Samuel Johnson nu și-a trăit viața...
I-a fost furată, ca și banii pe care-i avea.
Cine i-a luat viața și banii? Părinții lui?
Mămica și tăticul lui? Și-a trăit viața într-o...
Un geniu care în copilărie a îndurat tot felul de porcării...
Asta lasă urme! Doare! Ai fost trăsnit vreodată?
Doare. Nu se întâmpla oricui. E o descărcare electrică.
Își găsește drumul prin univers...
și aterizează direct în corpul și în capul tău!
Și referitor la "distrus de el însuși..."
nu numai că părinții lui i-au răpit viața și banii...
și v-au spus asta...
Dacă nu...
Părinții tăi ți-au luat banii pe care i-ai câștigat la concurs?
Da!
Așa au făcut.
Cum adică, să vorbești în vânt?
Lucrurile se tot mișcă, nu?
Da, așa e.
Dar am să-mi împlinesc visele.
Sună trist, ca o salcie plângătoare.
Am fost deștept, dar acum sunt un prost.
Bem pentru asta?